Jeg kunne have været en fiasko, i fængsel, jeg kunne have været død.
Men jeg knoklede her.
Man hører meget negativt om Dennis Rodman.
Folk kender ikke Dennis Rodman.
De ser, hvad de ser på banen og læser i aviserne,
og de siger: "Han er et skidt menneske."
Sårer det dig, når folk ser dig som en bombastisk, skør person?
Nej, jeg tror bare, jeg har skabt det her uhyre.
Men ingen kunne sige noget skidt om mig som holdkammerat.
Den store Michael Jordan,
de store Scottie Pippen og Phil Jackson,
men fjerner man mig fra holdet, vinder de så stadig et mesterskab?
Det tror jeg ikke.
Jeg elsker Michael Jordan. Jeg elsker Scottie Pippen, dem alle,
men de gør ikke de ting, jeg gør.
Jeg er den eneste, der gør det beskidte arbejde og får knubs fra de andre.
Jeg vil derud og få næsen brækket og blive såret.
Noget, der virkelig gør ondt.
Jeg vil mærke det.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Et spektakulært træk!
Kampen er forbi, og Chicago Stadium går amok.
For det første er her intet rygstikkeri.
Jeg må videre.
Det bliver Phils sidste år som træner.
Er forventningerne for høje?
- Hvad så nu? - Spørgsmålet er: Hvor længe holder det?
AFSNIT III
De anses måske stadig for verdensmestre, men i denne sæson
har Chicago Bulls mindet om en cirkusoptræden fra 80'erne
ved navn "Michael og hans Jordanaires."
Mestrene har brug for hjælp. De halter og er middelmådige.
Hvad MJ's støtte angår,
har Rodman svært ved at komme i gang.
Michael, er du træt af at tale om Pippen endnu?
Sådan cirka.
Indtil han gør, hvad han lover.
Vi må fortsætte. Vi må gøre vores arbejde.
Kom så, venner.
Første møde mellem spilleren Michael og træneren Larry. Bulls og Pacers.
Dennis Rodman, blokeret af Dale Davis. Reggie Miller.
Se krydsningen lige forbi Jordan mod kurven.
Phil Jackson, det blik har vi set før i år.
Pacers vinder, og Bulls ender på 8-7.
Sidste sæson tabte Chicago først deres syvende i kamp 56.
Vi brændte mange lette skud. Vi skød ikke godt.
Men det var reboundsne, der tog livet af os.
De var forfærdelige.
Vi kunne ikke få rebounds og rydde feltet.
Dennis sakker bagud i forhold til alle andre
i sin entusiasme for spillet lige nu.
ESPN-JOURNALIST
Dennis Rodman er den bedste forsvarsspiller, jeg har set i 30 år.
Problemet var, at han ikke altid var motiveret til at spille.
Det er endnu en af de perioder, hvor jeg keder mig.
Jeg må finde en måde at tænde op under det.
...det er et lavt slag, ikke? Bevidst fejl.
Sådan så jeg det ikke.
Der er mange ting, jeg ikke ser.
Men jeg ser det meste lort, du gør.
Dennis havde ikke accepteret at...
"Scottie var her ikke, og du skulle tage mere ansvar.
Jeg må kunne regne med dig."
Vi spillede en kamp på det tidspunkt, og han blev smidt ud for et eller andet.
Og jeg er rasende, fordi han blev smidt ud af kampen,
så jeg var alene, for Scottie spillede ikke.
Dennis vidste, han havde kvajet sig.
Jeg hører nogen banke på min dør på hotellet.
Dennis kommer aldrig hen til mig,
men han kommer og siger: "Har du en ekstra cigar?"
Jeg gik ind til Michal Jordan og bad om en cigar,
men han vidste nok, at...
Det var nok hans måde...
Hvor jeg kunne vise, at jeg tog fejl.
Han sagde ikke undskyld. Han sagde intet,
men at han kom,
var hans måde at sige: "Jeg kvajede mig."
Og fra det tidspunkt var Dennis snorlige.
Så begyndte vi at vinde.
Jeg vil spørge jer om noget.
- Hvad skal vi? - Vinde!
Scottie forlod os, men Mike havde tillid til mig,
om at jeg ville være der for ham.
Jeg ville ikke svigte ham, svigte holdet, svigte byen. Nej.
Rodman rydder feltet for Bulls.
SÆSONSTATISTIK: 12-7.
Nets gjorde et forsøg, men det var ikke nok.
De forsvarende mestre Chicago Bulls slog New Jersey Nets 100-92.
SÆSONSTATISTIK: 16-9.
Det var Dennis, der holdt os sammen, da Scottie var væk.
Han måtte fokusere for at gøre os konkurrencedygtige.
Vi tilpasser os i en fart, og så er vi i gang.
Rodman kæmper for rebounden, han redder den!
Og Kerr snupper den i luften og skyder!
Det er vinderbasket.
Det er de spil, der gør Dennis Rodman fantastisk.
SÆSONSTATISTIK: 18-9
Fedt.
Som sort i ghettoen
var mit liv tosset, det var...
Min mor kørte skolebusser.
Hun blev træt af, at jeg ikke bidrog eller foretog mig noget.
Hvad var jeg, 18?
Hun blev træt af mig og smed mig ud. Så jeg boede på gaden i to år.
Jeg prøvede at tage rundt og se, hvor jeg kunne være.
Folks baghaver, mine venners baghaver, den slags.
Jeg kunne være blevet pusher, været død. Alt kunne være sket.
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg valgte aldrig stoffer.
Jeg sad der og så dem tage dem og sælge dem,
og hver dag gik jeg bare til træning.
Jeg kom hjem og gjorde det samme hver dag.
Jeg var heldig nok til at begynde at spille basket.
Og jeg var heldig,
at en fyr fra et college sagde: "Vil du spille for os?"
Jeg sagde: "Okay, fint."
Jeg gav mig fuldt ud hver gang. Jeg kan kun give fuld gas.
På college scorede jeg i snit 27 point per kamp og 14-15 rebounds.
Jeg prøver at blive færdig med skolen og få min eksamen,
og hvad der end... Når jeg bliver færdig, håber jeg bare på det bedste.
Vi havde to andre valg i anden runde, som jeg hurtigt nævner.
NBA'S SPILLERVALG i 1986
Greg Dreiling til Indiana, og Dennis Rodman,
den unge spiller fra Southeast Oklahoma State,
gik til Detroit som 27. valg i spillervalgsrunden i 1986.
Da han kom til Detroit, var han en uskyldig, smuk person,
men lidt naiv med hensyn til verden.
Han var ukompliceret på det tidspunkt.
Han sagde: Man kender ikke livet,
før man kan komme væk fra alle,
lave et bål og lave mad udendørs og bare kigge på stjernerne.
I andet eller tredje år i ligaen
fandt jeg ud af, hvad jeg er bedst til: Rebounds og forsvar.
Barkley med skubbet...
Dybest set lærte jeg at gøre det perfekt.
Rodman blokerede, og kors! Hvad siger du så?
Sammen med mine venner plejede jeg
at træne klokken tre eller fire om natten. Jeg sagde: "Kast bolden."
Jeg sagde: "Kast den herover..."
Jeg sad bare der og gav tilbagemeldinger.
...han blokerer.
Jeg øvede mig meget i boldens vinkel og bane.
En Larry Bird vil rotere. En Magic vil måske rotere.
Når Michael skyder her, stiller jeg mig der.
Hvis den rammer ringen...
Så ryger den den vej. Den ender her og her.
Klik, så ryger den den vej.
Klik her, og så den vej.
Jeg lærte mig selv at gå i stilling til at få bolden.
Rebound, den holdes i live af Rodman...
Jeg var som et udslæt for spillerne,
det udslæt, man ikke kan slippe af med.
Dennis Rodman var ham, der ødelagde alt.
Han var en plage. Han stoppede, hvem han end ville.
Det var altid en udfordring.
Han var en af de spillere, der ændrede spillet med sin tilstedeværelse.
Hvis man taler om trænerdrømme, er der ikke mange spillere som ham.
Jeg kunne ikke være mere stolt af at kende ham.
Han havde et fantastisk forhold til Chuck Daly.
Chuck var den eneste, der forstod ham.
Hvis din mand stopper,
du står herinde, du forsvarer, lås ham fast her.
Jeg huskede en gang, jeg arbejdede med Dennis,
og Chuck kaldte mig hen og sagde: "Bare lad ham være.
Man kan ikke give en vildhest saddel på."
Var du en ballademager i college?
- Havde du det ry? - Nej. Det opbyggede jeg i Detroit.
Detroit er uden diskussion
et af NBA's mest fysiske hold,
og det er en del af deres strategi i
at ødelægge modstandernes rytme.
Detroit Pistons var topmålet
af den fysiske, hårde type basket.
VICEDIREKTØR, NBA 1986-2000
De havde store, stærke fyre i Laimbeer, Mahorn, Rodman, Salley.
De havde en fantastisk forsvarsspiller i Joe Dumars, de havde Isiah Thomas.
Truede de ligaens topspilleres sikkerhed?
Jeg tror, de var ligeglade.
Wilkins blev væltet omkuld og vil have fat i Mahorn.
Rivers... Skubbet hårdt. Han blev mast ned på gulvet.
Dengang kunne man gøre, som man havde lyst til i NBA.
Sammenlignet med i dag, for pokker da.
Dengang kunne man bogstaveligt talt tæve folk
og slippe afsted med det uden fejl.
Dennis Rodman og Lohaus slås under kurven.
Vi er ligesom et hockeyhold, alle vil se os slås.
Rick Mahorn lærte mig at give albuer og sagde:
"Hvis du rammer nogen, så gør det med vilje.
Bliv ikke dømt for billigt. Hvis du skal ramme ham, så ram ham."
De fik tilnavnet "The Bad Boys."
De spillede hårdt og intimiderende, og mange brød sig ikke om det,
fordi det formindskede skønheden ved basketball.
Bird og Laimbeer er i gang.
Vi var ikke "ligaens favorit." Vi var ikke...
Vi var ikke det kønne hold, der blev inviteret til Lakers' og Celtics' fester.
Når vi dukkede op, var det næsten, som om vi var uønsket.
Sådan blev basket spillet på det tidspunkt.
De andre er måske ikke så talentfulde,
men når man kommer til Detroit, får man en røvfuld.
Der er slåskamp. Laimbeer og Daugherty er i fuld gang.
Vi tænkte bare: "Okay, vi er de slemme drenge.
Vi begyndte at udnytte det. Og så begyndte vi at vinde.
EASTERN CONFERENCE-MESTRE, 1988
Pistons har overhalet Celtics som kongerne i Eastern Conference,
og det kører for dem, da Bulls begynder at blive kendt.
I '86-'87, da Jerry Krause havde ansat en cheftræner,
følte vi alle, at vi havde brug for noget andet.
BULLS' ALBECK ERSTATTES AF COLLINS
Det viser Jerrys styrke.
Han identificerede en ung Doug Collins,
som han følte, ville bringe en energi og entusiasme, som holdet manglede.
Det er en kamp, der kræver høj energi.
Vi har høj energi. Vi vinder i aften, holder fri i morgen,
så I kan bruge aftenen i LA, som I vil. Jeg er ligeglad.
Ellers har vi træning i morgen...
Dougie var et frisk pust.
Han troede på alt, hvad jeg troede på. Han ville vinde.
Han var let og fantastisk at spille for.
Velkommen, sportsfans, dette er Chicago sports... casino.
Han snyder.
- Manner! - Tag den!
- Ja. - Sats, sats, sats.
- Vi ved, hvorfor han vinder. Kongerne. - Ja, konger.
Dougs energi på sidelinjen var uden lige.
Når han kom ind efter kampen, var han gennemblødt af sved.
Han så ud, som om han havde spillet.
Lad os frem for alt sikre os, at vi får hvilet os.
Vi har vundet én, tabt fire mod de skiderikker.
Det er landsdækkende tv. Jeg vil slå dem på søndag. Kom så.
Ja!
Året før jeg kom til,
var Bulls røget ud mod Boston i slutspillet.
Serien går til Boston for tredje år.
1986 EASTERN CONFERENCE, RUNDE 1 BOSTON CELTICS SLÅR CHICAGO BULLS 3-0
Slutscore, 122-104 til Celtics.
Holdbesætningen var lidt tynd.
Jeg havde set Michael spille, men havde aldrig mødt ham.
Nummer 34, Charles Oakley.
Vores andenbedste spiller var Charles Oakley.
Han var en barsk rebounder og var meget hård.
John Paxson var på holdet, Dave Corzine.
Og deres cheftræner, Doug Collins.
Til min første trænerkamp var vi i Madison Square Garden.
Og Knicks havde Patrick Ewing, Bill Cartwright, de var vilde.
Hubie Brown, Hall of Fame.
Der mangler to minutter. De står lige.
Jeg drypper af sved.
Mit tyggegummi var blevet til pulver om munden på mig.
Og jeg så en hånd række mig en kop vand,
og det var Michael Jordan. Han sagde:
"Træner, drik noget vand, og tør dig om munden.
Du taber ikke din første kamp."
Her er Jordan igen.
Helt alene, drejer, mod glasset.
Toogfyrre point til Michael Jordan.
Ti sekunder tilbage, Rory Sparrow angriber.
Jordan mod kurven, scorer.
Han gik ud og scorede de sidste ti point og endte på 50.
Michael Jordan sætter ny rekord i Madison Square Garden
for en udebanespiller i aften, 50 point.
Og Chicago Bulls lader Doug Collins vinde sin første udekamp,
og Doug Collins er glad på sidelinjen.
På flyet tilbage til Chicago sagde jeg:
"Jeg har aldrig set mage til ham."
Doug og jeg hang sammen som ærtehalm.
Han designede angrebsspilet
til at støtte mit spil, og som han ville træne.
Det er okay, Michael.
Han elskede min konkurrenceånd.
Han forstår, at den største respekt, man kan give en spiller,
er at træne ham hårdt.
Michaels tanke var:
"Modarbejd mig, så vinder jeg stadig."
Doug prøvede altid at bevare en konkurrencefordel i træning.
Jeg var i startopstillingen.
I næste øjeblik,
mens jeg vandt, satte han mig på hold to.
En dag blev han vred til træning. Han troede, jeg snød med pointene.
Han blev vred og gik, og næste dag
spurgte de: "Har du talt med Michael siden i går?"
"Nej, jeg har ikke haft tid." På samme tid ankom Michael.
Jeg gav ham et kys på kinden.
Jeg sagde, at jeg elsker ham.
- Kommer du, så vi kan kysse på tv? - Sådan.
Kan du sige, at alt er fint?
Nu er vi gode venner igen.
Jeg trænede ham i tre sæsoner, fra '86 til '89.
Da jeg trænede ham, var han ligaens bedste spiller.
...dybt, hælder den i, ja!
Han var kampens bedste i en All-Star-kamp.
Han vandt dunkekonkurrencen.
Han var årets defensive spiller.
Et bagudspil stjålet af Michael. Han løber hele banelængden.
Det er storhed.
Han var den bedste spiller da.
PROF BASKET BULLS VINDER FREM, HVOR DET TÆLLER
Under Doug Collins blev Bulls hurtigt bedre,
og pludselig blev de en trussel i Eastern Conference.
Detroit var helt sikkert holdet at slå i østligaen,
men hvem skulle udfordre dem?
Hvem ville rejse sig og slå Detroit?
Det ville være ét af to hold.
Bulls var på vej frem på det tidspunkt
med deres unge kerne af Jordan, Pippen og Horace Grant.
Men Cleveland var et fantastisk hold på det tidspunkt.
Det er de to hold på vej frem i østligaen.
RUNDE 1 - KAMP 1
Bulls skal spille mod Cleveland i '89 som bedst ud af fem.
De fleste basketfans mente, at Cleveland var bedst.
Ingen valgte Bulls.
Medierne valgte Cavs. På landsplan valgte alle Cavs.
Dengang spillede vi seks gange mod holdene i vores division.
De slog os seks gange.
Så vi havde intet at tabe.
RUNDE 1 - KAMP 1
Bulls vinder første kamp, Cleveland vinder kamp to i Cleveland.
Clevelands sejr udligner.
I Chicago vinder Bulls kamp tre.
Chicago vinder, 101-94.
Kamp fire, Jordan har frikast i slutningen af spilletiden og brænder.
Forbier. Cavaliers holder håbet i live.
Tilbage til Cleveland til kamp fem.
1989 SLUTSPIL
Velkommen til Richfield Coliseum til kamp fem
mellem Chicago Bulls og Cleveland Cavaliers.
I franchisen indtil da,
var Bulls' historie at ødelægge forspring.
Og man tænker: "Gud, det sker igen.
De kvajer sig. De vil tabe serien til Cleveland."
Kampen skal til at begynde, og der var to andre sportsjournalister.
Journalisten fra Sun-Times, Lacy Banks,
og Kent McDill fra Herald og jeg.
Og Lacy har valgt Cavs som vinder efter tre kampe.
Kent havde valgt Cavs til at vinde på kamp fire, jeg sagde kamp fem.
Så Michael... Kampen skal til at begynde,
og Michael kom og pegede på Lacy og sagde: "Dig har vi klaret."
Han pegede på Kent og sagde: "Dig har vi klaret."
Og han så på mig: "Dig klarer vi i dag."
RUNDE 1 - KAMP 5
Mark Price og Roy Harper bagude, så er vi i gang. Cleveland bold.
Vi løb frem og tilbage hele tiden.
Jordan mod Harper, god vending.
Og det var en hård kamp.
Dette er slutspillet,
og her har vi to gode hold, der yder alt.
En konstant kamp.
Vi har set drama i kampens sidste minutter. Elleve sekunder tilbage.
-Midt på gulvet. - Jordan har den,
Jordan springer, skyder og rammer, seks sekunder.
Jordan rammer kurven og har scoret 42 point i kampen,
og Cavaliers har bedt om timeout.
Ehlo på vej ind. Spiller Nance, får den tilbage,
mod kurven og scorer med tre sekunder tilbage.
Her er historien på Richfield Coliseum.
Et af holdene går videre. Det har været en spændende kamp.
Bulls har tre sekunder til at prøve at vinde.
Alle vidste, hvor bolden skulle hen.
Craig Ehlo dækkede mig,
hvilket var en fejl,
for Ron Harper ville have dækket mig bedre.
Vi førte med ét point.
Jeg sagde: "Træner, jeg har MJ."
Træneren sagde: "Jeg sætter Ehlo på MJ."
Og jeg tænkte: "Okay, fint, sikke noget fis."
Forsvar!
Vi planlagde et spil, hvor jeg skulle have bolden.
Men jeg havde kun tid til én dribling og at skyde.
Vi ville leve eller dø med det scenarie.
Jeg gjorde alt for at få bolden.
Aflevering til Jordan.
Michael ved straffelinjen, skud over Ehlo, den går i!
Bulls vinder!
Og Chicago har slået Cavs 101-100.
Sådan, Michael!
-Sådan, Michael. - Ja!
Jeg føler mig renset, efter vi startede slutspillet,
med hvordan alle skævede til os,
jeg spurgte endda dig i omklædningen:
"Hvordan er stemningen i Chicago? Har de afskrevet os?"
Du sagde: "Nogle af dem har."
Jeg sagde: "Bliv hjemme."
Nogen havde skrevet eller sagt: "Bulls ryger hjem,
send dem hjem."
Så da han scorede, var det: "Smut hjem, skiderikker."
Skrid med jer, hvorhen I vil, bare smut.
Støtter I os ikke, kan I rende os.
Jordan slog dem på sekundet med skud fra cirklen.
Det var så dramatisk og typisk for,
hvad vi ville se Michael gøre i resten af sine store øjeblikke.
Det skud lod Bulls vokse
og tro på, at der lå noget særligt forude.
Vi kom endelig over vores tabermentalitet.
Vi begyndte endelig at vinde,
og så var der ingen grænser.
Hvor højt kan denne mand flyve? Michael Jordan når nye højder,
og Chicago Bulls følger ham.
Men nu står Superman over for sin hårdeste prøve.
EAST-FINALEN - KAMP 1
Og vi bringer den første kamp i Eastern Conference Championship
mellem underdoggen Chicago Bulls og favoritterne Detroit Pistons.
NBA har investeret i at gøre Michael Jordan til dets stjerne.
Pistons... stod i vejen for det.
Vi vidste, hvor vigtigt det var for NBA at føre Michael op på næste niveau.
Tegningen hed Larry, Magic og nu Michael.
Men pludselig var der et lille hold i Detroit,
der ødelagde det hele.
Vi elskede det.
Hvor legitimt var hadet mellem Bulls og Pistons?
Jeg hadede dem.
Og hadet lever stadig i dag.
Det gjorde det fysisk. De tævede os fysisk.
Når vi spillede mod Pistons, var det fysisk kamp.
Men vi trak os aldrig. Vi sloges med dem.
Bulls har vundet den første kamp.
Vi fik den første kamp.
De vandt kamp nummer to.
Vi kom tilbage til Chicago,
og Michael havde en af de mest utrolige kampe.
Jordan. Stjæler den, indenfor stregen, her er den igen.
Ja!
Man ser ham springe, dreje 360 grader og kaste den.
Pippen finder Jordan, sådan.
Rodman er på ham, en mod en. Fem sekunder.
Jordan mod glasset. Ja!
Det er forbi. Chicago vinder.
1989 EASTERN CONFERENCE FINALE - KAMP 3
BULS FØRER SERIEN 2-1
Hvad var planen ved sidste spil?
Det var: "Giv Michael bolden, skrid med jer...
...og gå efter kurven."
Jordan overtog kampen
og scorede alle de store point
og viste sig som den superstjerne, han er.
Chuck, hvordan kommer I tilbage?
Vi vidste, at Michael Jordan var den bedste spiller,
og vi prøvede at bruge det som kampånd.
Vi måtte gøre alt fra et fysisk standpunkt for at stoppe ham.
Detroit havde Jordan-regler for Michael.
SYVDOBBELT NBA-ALLSTAR
Han overlevede på en måde.
De berygtede Jordan-regler,
Pistons defensive taktik til at inddæmme navnebroren
håndhæves, når Michael er på banen.
Når han var i luften, havde vi ingen chance.
Men på gulvet kunne man holde stand.
Man skal stoppe ham, før han letter,
for han er ikke et menneske.
Michael Jordan. Fejl.
Jordan igen, skubbet.
Her ser vi Jordan-reglerne igen.
KAMP 4
Pistons udligner til to-to,
og historien i denne kamp er Detroits forsvar.
Jordan-reglerne lød sådan:
På fløjene skubber vi ham med albuen,
og vi lader ham ikke presse op i feltet.
Nummer to, når han er fremad, presser vi ham til venstre.
Når han har bolden lavt, fanger vi ham oppefra.
Det er Jordan-reglerne, og det var så enkelt.
Hvad sker der, når han når ind i målfeltet?
Så skulle Laimbeer og Mahorn gå ind og vælte ham.
Så snart han træder på malingen, vælt ham.
Chuck Daly sagde: "Dette er Jordan-reglen:
Hver gang han nærmer sig kurven, skal han væltes."
Nærmer han sig, dunker han ikke.
Vi rammer dig. Du ryger i gulvet.
Jordan ligger ned.
Vi prøver at skade Michael fysisk.
Jordan har ingen steder at gå hen, han bliver hamret.
Hvor slemt ønsker du det?
Vil du komme til skade for at score?
Pistons lader Jordan bøde, når han træder ind i målfeltet.
Dommerne tjekkede ikke, om Michael var skadet.
Det var ikke: "Lad os sikre os, at frelseren er okay," eller...
Sådan var det ikke.
Det er forbi i Palace. Pistons har slået Bulls.
PISTONS FØRER 3-2 OVER BULLS MED SEJR PÅ 94-85
Michael Jordan er uden sammenligning, for han overlever det
og bevarer stadig storheden, det er uden lige.
Vi var ikke klar til Pistons på det tidspunkt.
De var mere fysiske end os. De var aggressive.
Detroit var ude efter os.
Detroit Pistons har med en sejr på 103-94
slået Bulls ud og er på vej i finalen.
Desværre for Bulls var historien den samme.
"Kontroller Michael, så er sejren jeres."
Som enhed havde vi ikke
den tillid, det krævede at slå Detroit.
Kampen er forbi, og Pistons vinder verdensmesterskabet.
NBA-FINALEN 1989
De indskriver sig i rekordbøgerne som det bedste defensive hold
i ligaens historie.
Det lader til, at i sport er der altid ét hold...
...som man skal overvinde,
og man opbygger næsten sit hold for at slå dem,
og for Bulls var det uden tvivl Pistons.
VERDENSMESTRE 1989
JUNI 1989
FEBRUAR 1993
En ven af Dennis Rodman var bekymret nok
for Piston-spillerens opholdssted til at igangsætte en eftersøgning.
Politiet fandt Rodman på Palace tidligt i morges i Auburn Hills.
Rodman havde taget sin lovligt registrerede riffel med.
Hans humør blev beskrevet som fortvivlet.
Hvorfor er folk bekymrede?
11. FEBRUAR 1993
Du får det rette svar.
Jeg er her.
Det var Dennis i morges, der forsikrede journalisterne om, at han havde det godt,
at han ikke er på kanten af et sammenbrud,
og at han ikke gjorde noget unormalt, i det mindste for ham.
Rapporten lyder, at han havde et skydevåben i bilen.
PISTONS CHEFTRÆNER
Kan du bekræfte det?
Jeg har hørt det. Andet ved jeg ikke.
Jeg havde et våben i hånden på forsædet.
Heldigvis faldt jeg i søvn, og politiet fandt mig.
Jeg var fortabt på det tidspunkt. Et fortabt sted.
På det tidspunkt var det både en vækning og et nødråb.
I aftes var måske sidste gang, vi ser Dennis Rodman i Pistons' dragt.
Dennis Rodman var en Piston. Han er væk.
The Worm er nu en Spur, byttet for Sean Elliott og David Wood.
OKTOBER 1993
Dennis skulle til San Antonio,
og så kom Demolition Man ud, og han skiftede hårfarve.
Det er mig, Dennis Rodman. Jeg prøver ikke at behage nogen.
Og så var Madonna interesseret.
Og de begyndte at ses.
Madonna forklarede ham:
"Du skal etablere, hvem du vil være her i livet.
Vær ikke den, de siger, du skal være."
Han begynde at indse, at han kan presse alle grænser,
og det er en frihed.
Folk, der skriver ting i aviserne, kender ikke Dennis Rodman.
De taler ikke til mig. De skriver bare skøre ting,
så jeg virker som en nar.
Jeg vil bare lave noget, så jeg føler mig fri,
at jeg kan gøre, hvad jeg vil.
Hvad betyder det, tøjet, tatoveringer,
solbrillerne, fløjlshatten, ringene... Stop
Hvorfor?
Jeg synes om at gøre, hvad jeg gør.
Jeg gør mig selv glad. Jeg føler mig som et tiårigt barn.
Må jeg bede om én ting, før vi afslutter interviewet?
- Tag hatten af. - Hvorfor siger alle det?
- Lad mig se farven. - Det har ingen farve.
Jeg har været doven og tænkt: "Lad det stå til."
Jeg overvejer at barbere det af.
Jeg gad ikke Dennis.
Jeg ville ikke røre ham.
Jimmy Stack, der var min assistent da,
kom og sagde: "Lad os tale om Rodman."
Jeg sagde: "Nej, jeg vil ikke tale om Rodman."
Og han sagde: "Jerry, jeg har kigget på det."
Jeg følte, at jeg havde et andet syn på Dennis.
BULLS' ASSISTENTTRÆNER
Hvorfor Dennis Rodman, der allerede er dømt for fejl, begår en til. Og ud.
Dennis langede ud i San Antonio.
Men jeg følte, at med vores struktur, Michael og Scotties lederskab,
ville Dennis respektere dem og spille og trives.
Uden Michael og Scottie og de andre i omklædningsrummet
havde vi ikke taget ham.
Uden Phil som træner, havde vi nok ikke taget ham.
Jeg vidste, at Phil kunne håndtere ham.
Husker du dit første møde med Rodman?
Det var forfærdeligt.
Jeg trådte ind hos Jerry Krause.
Han sad i sofaen. Han havde en hat over øjnene.
Han havde ringe i næse og munden,
og han rejste sig ikke op. Så jeg sagde: "Rejs dig op.
Tag hatten af, giv hånd. Lad os tale udenfor."
Vi måtte lære hinanden at kende.
Han sagde: "Vil du spille for Bulls?"
Jeg sagde: "Jeg er ligeglad. Hvad så?"
I sidste uge annoncerede Bulls købet
af en spiller, mange ser
som NBA's mest kontroversielle stjerne.
Dennis Rodman, en af NBA-historiens bedste reboundere.
Er det et af Bulls' mest snu eller dummeste øjeblikke?
Der var en ufornuftig reaktion på Rodman.
Rodman stod i centrum
af det mest hadede hold i Chicagos historie.
Vi tænkte alle: "Ham accepterer de aldrig.
Selvom de skrev kontrakt, accepterer de ham aldrig."
Og til deres ros
sagde Jordan og Pippen: "Han kan hjælpe os med at vinde.
Vi ved, hvor hård han er."
Hvordan passede Dennis ind på holdet?
Som fod i hose.
Dennis var en dominerende forsvarsspiller,
og Dennis medbragte, hvad vi manglede,
nogen, der gav os en fordel.
Hvis han gjorde sit arbejde, ville vi elske ham.
Spil basket, og vind. Ikke andet.
Det gjorde han.
Dennis er en af mine smarteste holdkammerater.
Han forstod defensiv strategi og alle rotationerne.
Han havde ingen grænser.
Han kunne dække flere spillere.
Han studerede alle. Han kendte spillernes svagheder.
Rodman med en interception...
Dennis spiller sin rolle godt.
Han har en god forståelse af, hvad det kræver at vinde.
Han er en stor grund til vores succes.
JANUAR 1998
TIDLIGT I JANUAR 1998
FØRER BULLS EASTERN CONFERENCE MED EN STATISTIK PÅ 24-11.
MEN SPØRGSMÅLENE FORTSATTE OM JORDANS PLANER EFTER SÆSONEN I 1997-1998.
- Det er gas - Jeg kender tatoveringerne.
Det ved jeg. Du skrev en god artikel forleden.
- Det sætter jeg pris på. - Hvilken?
Du sagde: "Tænk ikke på, hvad han vil gøre,
og lev i nuet. Tænk ikke på næste år.
Lad ham være. Og hold op med de dumme spørgsmål."
Jeg er træt af det.
Jeg er så træt af det. Jeg holder op med at snakke med jer.
"Næste spørgsmål."
I gør det ikke længere, men det er på farten.
- Det er det, der er hårdt. - Ja.
Det bliver trættende, for i hver by spørger de:
"Er det Michaels sidste kamp?" Al den slags.
Slider det lidt på dig?
Ja. Spørgsmålene ændrer sig ikke, og svaret er det samme.
Ville det ikke være rart, hvis fans nød mesterskabet
uden at tænke på, om det er Bulls' sidste?
Flere spørgsmål om det til Michael Jordan.
Du sagde, at det er dit sidste år.
Er det din sidste tur til Bay Area?
Er det din sidste sæson?
Tror du, at det er Michaels sidste år?
Er det sidste gang her i Atlanta?
- Bør han trække sig tilbage? - Det er hans valg.
Ved hver kamp skal vi spørge, om du trækker dig tilbage.
I får det samme svar.
Selvom jeg måske har samme svar, får jeg øvet dem.
Jeg ved det ikke.
Man ved aldrig.
Aner det ikke.
Det er måske sidste gang, den sidste dans, men...
Jeg fokuserer ikke på det, men på nuet.
Nyd øjeblikket, nyd spillet.
Og hvad der end sker i organisationen
efter sæsonen, sker.
Der sker, hvad der sker.
Jeg tror, at medierne prøver at aflede ved at ændre
på et lille fokus i spørgsmålet og se, om mine svar ændrer sig,
og mit svar ændrer sig ikke.
Hvad med næste år, Michael?
I er... Jeg elsker jer. I er skønne. Undskyld mig.
KUN ADGANG FOR PERSONALE
Lad os møde Sniff-brødrene.
Det her er Sniff-brødrene.
Først er der Guss Sniff, CT Sniff,
Calvin Sniff, Tom Sniff.
- John Michael Sniff. - John Michael Sniff.
- George Sniff. - Sniff-brødre.
De tager sig af Michael.
Sniff-brødrene er Michaels vagter.
BULLS' UDSTYRSANSVARLIGE
En Sniff-bror er en skridtbeskytter-sniffer.
Vi plejede at sige, at alle snusede til Michaels skridtbeskyttere.
De var der altid.
Han er general-snifferen. Brigadegeneral Gus Sniff.
Brigadegeneral.
Okay.
Smut med jer. Vi er midt i en debat.
En debat om præsidenten. I er nødt til at smutte.
- Han vil lede landet næste uge. - Gus vil lede landet.
Hvis præsenten havde Sniff-brødre, havde han ikke det her problem.
Det her dækker din bøde.
Ja? Det betaler min bøde.
Kan I se?
Alle i branchen er korrupte. Jeg siger det bare.
Craig Sager gav mig 20 dollars til min bøde.
- Det lyder som bestikkelse. - Netop.
Han må ville interviewe mig. Han vil have noget. Det er hans problem.
Han hilser bare.
Mange tak.
De elsker dig.
...underholdningen...
Værsgo.
Gud! Tak!
Bare en autograf!
Hr. Rodman. Mange tak.
Kan I lide Chicago?
- Ja, den er fed. - Vi elsker den.
- Kom til Nashville en dag. - Nej, sgu.
Jeg har været i Nashville. Nej.
Scottie Pippen sagde, at han var færdig med Bulls.
10. JANUAR 1998
Men han modererede sin holdning og ser frem til at spille igen.
Spørgsmålet er hvornår.
Hvorfor ombestemte du dig?
- Om at spille? - Ja.
Jeg vidste, at det ville ende med,
at holdet og jeg kæmpede,
og at jeg ville tabe i den situation,
fordi de ville give mig bøder, så...
Jeg ville ikke lade dem vinde på den måde.
I sidste ende var jeg villig til at lade mig bytte.
Og det vidste jeg, at de ikke ville.
Efter 35 kampe på bænken
gik Bulls forward på banen i United Center.
Og se Dennis Rodmans nyeste frisure.
Rygtet siger, at de 33'er er en hyldest til Pippens tilbagevenden.
Pippen endte med at spille i 31 minutter,
score 14 point, tage fire rebounds, servere fem assists,
og Bulls må være lettet over, at Pippen er tilbage.
SÆSONSTATISTIK: 25-11
Da Scottie ikke var her,
elskede Dennis, at Michael havde brug for ham.
Dennis...
Sig til, når Oakley blokerer mig.
Han blokerer dig lige der.
Skal jeg bare holde ham?
Hvis du skal bytte, så byt.
Jeg kan stoppe Houston, Oak vender om, og så fanger jeg ham.
Når tiden løber ud,
blokerer han fra toppen...
...så byt i den situation.
Han sagde: "Michael, det er dig og mig. Vi har styr på det."
Og da Scottie kom tilbage, mistede de ham.
Da Scottie kom tilbage, har vi de tre kammerater igen,
og jeg er familiens tredje hjul.
Rodmans nedtur blev dramatisk, hans druk, hans fester,
hans virkelighedssans.
Folk forstår ikke,
at vi ikke kun døjer med basketball her på holdet.
Det er presset ved alt det pis. Jeg spiller gratis,
men man bliver betalt for alt det pis uden for banen.
Offentlighedens pres, mediernes pres.
Smut, jeg er færdig.
Jeg siger ikke noget.
Ingen kommentar. Hvad så?
Basketball er et enkelt spil.
Men når man forlader det her lukkede område, er det svært.
Jeg skal aldrig bevise noget for folk her i landet.
Branchen kan rende mig. Jeg er ligeglad med deres mening.
Alle forstod Dennis' påvirkning i gruppen,
og vi forstod, at han havde anderledes...
...behov i sit liv, end vi havde.
Jeg spiller noget fra Michael.
Mens Scottie var ude, var Dennis mønsterborgeren
til det punkt, hvor det drev ham til vanvid.
Så da Scottie kom tilbage, ville Dennis på ferie.
Jeg mødte til træning, og Bill sagde: "Dennis vil fortælle dig noget."
Når Dennis ville fortælle noget, vidste jeg, det var skidt nyt."
Det lyder...
Dennis siger: "Jeg har brug for ferie."
Og jeg kiggede på Phil, "Hvad mener du med ferie?"
Han siger: "Han trænger til at slå sig løs."
Jeg sagde: "Phil, lad mig sige dig noget.
Hvis nogen har brug for ferie, er det mig."
Vi kigger på Dennis, og han siger: "Dennis, hvad vil du?"
Han siger: "Jeg vil til Vegas."
"Phil, lader du ham tage på ferie, ser vi ham ikke igen.
Slet ikke hvis han tager til Vegas."
Så han ser på Dennis og siger:
"Kan ferien være på 48 timer?"
Og Dennis siger:
"Jeg har intet andet valg. Jeg tager, hvad jeg kan få."
"Otteogfyrre timer, Dennis."
Jeg kigger på Phil, "Han er ikke tilbage om 48 timer.
Han er færdig.
Okay. 48 timer."
Hvis han forlader lokalet og tager lige i lufthavnen...
De hører intet til Dennis i 48 timer.
Det husker jeg.
Jeg tog sgu til Vegas.
Dennis var bizar, men hvad der fik det til at fungere,
var Phil og Michaels forståelse...
...at for at få mest muligt ud af ham på banen,
måtte man give ham lidt snor.
Og de gav ham lang snor.